CUM SĂ FURI UN MILION
Vândut cu 90.000 de dolari domnului din fața mea.
Vă mulțumesc domnule.
Acum doamnelor și domnilor,
numărul 34 de pe coperta catalogului dumneavoastră.
La poziția 16.
"Portretul doamnei de Nemours" de Cézanne.
Datorită interesului arătat acestei picturi,
vom ține legătura telefonic cu clienții din Londra și New York.
Această minunată pictură provine din faimoasa colecție Bonnet
scoasă la vânzare de actualul cap al familiei
domnul Charles Bonnet.
Domnul Charles Bonnet.
Acum doamnelor și domnilor...
cine începe licitația acestei superbe capodopere
post-impresioniste
de la 200.000 de dolari?
200.000 de dolari...
210.000 de dolari... 220.000 de dolari...
230.000...
230.000. Mulțumesc.
Cine oferă 240.000 de dolari?
Mulțumesc foarte mult.
Cine oferă 240.000 de dolari?
Mulțumesc. 240.000 de dolari.
260.000 de dolari. 270.000 de dolari.
Record egalat în 3 luni.
Acum, din lumea artei.
La licitația unor capodopere impresioniste,
cel mai scump s-a vândut un portret de Cézanne
din celebra colecție a lui Charles Bonnet,
vândut după licitări aprinse cu 515.000 de dolari.
Cumpărătorul el însuși un colecționar recunoscut.
Bună seara Marcel. Bună seara domnișoară.
Tatăl meu e acasă?
Da, e sus Să-l anunț?
Nu, mulțumesc. Urc eu.
Bună draga mea. Bună tată.
Atenție, sunt plin de vopsea. Și de bani.
Da... Am auzit totul la radio.
Trebuie să avem o discuție serioasă.
Îngerul meu, a fost un triumf. Puteam vinde o duzină.
Oare când te vei opri? Toate astea trebuie să înceteze.
Numai puțin.
Ce drăguț că Van Gogh s-a semnat doar cu prenumele.
Pot să-i fac semnătura mai repede.
Poftim. Perfect.
Iar tată? Atât de curând?
Opera asta de mult pierdută n-o vom vinde mult timp.
O s-o expunem, va fi admirată și cândva vreun magnat ar putea
să mă convingă să i-o dau.
Ce tâlhar ești. Mulțumesc copila mea.
Nicole... Mizeria mea...
Nu e o mizerie oarecare. E a lui Van Gogh.
Adică e chiar de pe vremea lui.
Am răzuit-o chiar eu de pe tablourile astea
din secolul 19.
Uite așa. Mi-a luat săptămâni.
Îi dă o notă aparte de autenticitate, nu crezi?
Van Gogh însuși n-ar fi trecut prin asemenea chinuri.
Nu avea de ce. El era Van Gogh.
Dar știi că în toată viața lui a vândut doar o singură pânză.
Pe când eu în memoria marelui și tragicului său geniu
am vândut deja două.
Tată, ți-am tot spus că vânzarea falsurilor
e o infracțiune.
Nu le vând săracilor ci milionarilor.
Și primesc niște picturi minunate ca aceasta.
Tată... Poliția...
Poliția?
Ce m-ai speriat.
E directorul muzeului Kléber-Lafayette.
A venit după Venus de Cellini. Ce-i cu Venus?
Venus a noastră va fi piesa principală,
a unei expoziții grandioase: "Capodopere din colecții franceze".
Nu în public, tată. Ba da.
Stai tată... N-o poți scoate din casă.
Nu mai face atâta zarvă!
Tată, e o nebunie.
Vin domnule Grammont. Nu vă grăbiți.
Te implor. Am vreo pată de vopsea?
Miros a vopsea? Te implor, vrei să mă asculți?
Venus de Cellini e un fals.
Nu rosti acest cuvânt în casa asta.
Tată, e prea periculos. Nu te pot lăsa să faci asta.
Tată, vrei să mă asculți? Încetează cu parfumatul.
În regulă...
Vino, îți va plăcea domnul Grammont.
E impecabil de onest și extrem de prost.
Dragul meu Grammont ai venit personal.
Bună seara Bonnet. Plăcerea e de partea mea.
Marcel, ușile!
Permite-mi să ți-o prezint pe fiica mea Nicole.
Încântat domnișoară. Bună seara.
Iat-o!
Dă-mi voie.
Îmi aminteam că e o lucrare de artă,
dar e mai mult de atât.
Prietene... dau glas recunoștinței mele
și a muzeului pentru gestul generos.
Îți mulțumesc și din partea Franței,
că n-ai permis ca această comoară să iasă din țară.
Îmi imaginez ce oferte ai avut și cât de tentante au fost.
La toată urma un francez rămâne un francez.
O iau eu tată. Nu, nu, nu...
Te rog.
Tată, lasă-mă să te ajut.
În mâinile tale dragul meu Grammont,
las comoara noastră cea mai de preț.
Tată, ce-ai făcut? Camera nu mai e la fel fără ea.
Tată... Ce-am făcut?
I-am oferit lumii oportunitatea de a o admira pe Venus de Cellini.
Care nu e de Cellini.
Etichete... etichete...
Americanii ți-au inoculat obsesia asta pentru nume de marcă.
Renunță la treaba asta ridicolă. Nu mai poți trișa cu sculpturi.
Nu mai e ca la picturi. Știu despre așa-zisele lor teste.
Tată nu sunt "așa-zise". Chiar sunt.
Tată, o singură pulverizare cu ceva numit potasiu-argon
și-ți pot spune vârsta pietrei din ce carieră e
când a fost tăiată
și poate numele omului care a făcut-o.
De ce crezi că n-am vândut-o? Recent mi s-a oferit...
Mă trec fiori când mă gândesc. Mi s-a oferit 1 milion de de dolari.
N-o vând și nici nu cer vreun ban,
așa că de ce ar testa-o?
L-ai auzit pe Grammont zicând de cele 100.000 de vederi?
Venus a noastră va fi expediată peste tot.
Nu te trec fiorii?
Mă trec fiorii de gheață pe spinare.
Marea problemă cu tine e că ești onestă.
N-o spun ca să-ți rănesc sentimentele.
Mă apucă amețelile
când port discuțiile astea cu tine, tată.
Ai nevoie de un coniac.
Draga mea, trebuie să înțelegi că sunt mulțumit și mândru
că Venus e un fals. Ce aveam dacă era originală?
O piesă sculptată cu secole în urmă,
de un italian obsedat sexual.
Dar aceasta e chiar a noastră. Fii mândră!
Propriul tău bunic a făcut-o și bunica ta i-a pozat.
Luni întregi a stat nemișcată,
în timp ce bunicul tău o imortaliza.
Asta era înainte de a începe să mănânce enorm.
Înapoi la hotel, te rog. Da, domnule Leland.
Doamnă Treadwell, bate asta imediat și trimite-o celor interesați.
Anulează toate călătoriile și întâlnirile din Orient.
Rămân la Paris cu afaceri ale fundației de artă.
Voi da și alte instrucțiuni la nevoie.
Să fie cercetați Charles Bonnet, toți membrii familiei lui
colecția sa de artă și în special Venus de Cellini
care e acum în expoziție.
Să am informațiile mâine-dimineață!
E urgent. Repet, e urgent.
Și confidențial.
Nu mișca.
Pune jos pictura aia.
Pune-o jos.
Domnișoară Bonnet, vă rog. Stai pe loc.
De ce ai ales tocmai tabloul acesta?
Era cel mai la îndemână.
Uite... nu chema poliția...
Mai dă-mi o șansă.
Am luat doar o pictură și tu ai atât de multe.
Poate nici nu ți-ar fi lipsit.
O pun înapoi.
E minunată. Păcat.
De unde știai că tatăl meu și servitorii lipsesc?
E treaba mea să știu lucruri de genul ăsta.
Dacă te-am speriat îmi pare teribil de rău.
Credeam că o să fii la deschidere cu tatăl tău.
Un eveniment ca ăsta...
Oricum și tu m-ai speriat așa că suntem chit.
Nu fi obraznic. Chestia aia nu e încărcată, nu?
Bineînțeles că e.
Ești înarmat? Cum?
Ai vreo armă? Dumnezeule, nu...
O să te las să pleci. Nu știu de ce, dar...
Eu sunt cel care sângerează.
Ce-i asta? Iod...
O să doară?
Pentru un hoț, nu ești prea curajos.
Sunt un hoț de salon.
Nu credeam că lumea se grăbește să mă împuște.
Dă-ți mâna la o parte ca să pot pune asta deasupra.
M-a durut. Nu fi copil.
E doar o zgârietură. Dar e chiar pielea mea.
Trebuia să te aștepți la riscuri.
Ai intrat aici să furi.
Am putea lăsa deoparte această conversație?
Bun...
Asta o să mă scoată din circuit o săptămână.
O vreme vei merge pe calea cea dreaptă.
E târziu, sunt obosită și mâine mă duc la lucru.
Lucrezi? Unii oameni o fac.
În regulă. Plec.
Cum voi ajunge acasă? Nu pot conduce.
Mă simt slăbit din cauza șocului și a pierderii de sânge.
Dumnezeule...
O să-ți chem un taxi și o să-l plătesc.
E în regulă?
În ceea ce mă privește e bine, însă...
dacă poliția va găsi mașina mea lângă casa ta
vor începe să pună întrebări și sunt căutat.
Mă gândesc la tine.
Îți mulțumesc. Îți mulțumesc foarte mult.
Te voi duce acasă. E în regulă?
E bine, mulțumesc.
N-ai o țigară din întâmplare, nu?
Poftim.
E drăguță, nu-i așa? Prinde peste 240 km/h.
E bună pentru fugă.
Afacerea cu furatul pare să fie profitabilă.
E furată. Nu pot conduce o mașină furată.
E același principiu: 4 viteze și marșarier.
E o nebunie.
Tu ar trebui să fii în închisoare, iar eu în pat.
În regulă. Încotro?
La Ritz.
Unde? La hotelul Ritz.
E în Piața Vendôme, imediat...
Știu unde e. Ești un hoț cu stil, nu-i așa?
Brațul tău e mult mai bine.
Nu, nu, încă mă doare. E la celălalt braț.
Infecția se răspândește.
Am ajuns teferi. Mulțumesc.
Dacă voi putea să mă revanșez. E puțin probabil, nu?
Acum eu cum ajung acasă? Vezi?
Nu poți ști niciodată când ai nevoie de un prieten.
Bună seara domnule Dermott. Armand, aș dori un taxi.
Da domnule Dermott. Imediat.
Transportul ți-e asigurat. Taxi!
M-am trădat. Acum îmi știi numele.
Nu mai am ce face.
Dar am impresia ciudată, rară în profesia mea,
că ești de toată încrederea.
Îți mai cer o mică favoare. Ca un idiot, am uitat de mănuși.
S-ar putea să fi lăsat amprente.
Fii drăguță și șterge rama cu o cârpă.
Bine? Sigur.
Altceva?
N-ai uitat cumva pașaportul sau niște bani falși?
Ești nebun.
Total nebun.
Presupun că vrei și să mă săruți de noapte bună.
De obicei nu o fac la prima întâlnire, dar ai fost foarte de treabă.
Strada Parmentier, numărul 38. Condu cu grijă!
Somn ușor!
Nicole, draga mea ce păcat că ai ratat deschiderea.
Venus a noastră a avut un succes răsunător.
Trebuia să-i vezi. Erau mii.
Erau fotografi din toată lumea, iar Venus era în centrul atenției.
Tată, am prins un spărgător. Firește că l-ai prins.
Dar promite-mi că te vei duce s-o vezi cu ochii tăi.
Un spărgător? Aici, în casă?
Dumnezeule...
Poftim, ia o înghițitură și spune-mi totul.
Era întuneric beznă și acolo stătea el.
Era înalt cu ochi albaștri, delicat, chiar arătos.
Într-un mod brutal, tati. Era un bărbat teribil.
Era arogant, necioplit, fără urmă de rușine sau vină.
Deci ați discutat despre asta, nu-i așa?
Asta a fost mai târziu când l-am dus acasă.
A trebuit s-o fac, tati. L-am împușcat cu vechiul tău pistol.
Dar a fost un accident. Cred...
Ce-ar fi s-o iei de la început și să-mi spui exact ce s-a întâmplat?
L-am prins în timp ce fura. L-am ținut la distanță cu pistolul.
Telefonam la poliție când am văzut ce fura:
Van Gogh. Van Gogh-ul tău.
Ce? N-am știut ce să fac.
Dacă-l arestau, atrăgeam atenția.
Sigur.
O investigație a poliției ar fi fost neplăcută.
Exact așa am crezut și eu, așa că l-am lăsat să plece.
Am făcut bine, nu?
Desigur. Poate era la prima încercare.
Să fi văzut cum se purta când i-am pansat rana.
S-ar putea să fi căpătat o infecție. Toată chestia a fost oribilă tată.
Noapte bună, tată. Noapte bună, draga mea.
Noapte bună, tată.
Noapte bună scumpo și somn ușor.
Nicole...
Acest bandit înalt, arătos cu ochi albaștri, nu te-a...
molestat, nu?
A făcut-o?
Nu prea...
Scuze. Bună dimineața.
Ne întâlnim în cele mai artistice circumstanțe.
Minunată.
N-ai îndrăzni! Nu te teme, nu sunt de serviciu.
Domnișoară Bonnet, ce plăcere. Domnule Grammont.
Domnul Grammont, directorul muzeului și...
Dermott... Încântat...
Eu și domnișoara Bonnet suntem prieteni vechi.
Împușcam împreună. E o expoziție minunată.
Atâtea lucruri frumoase și atât de prețioase.
Da...
Și vă rog să observați măsurile de securitate luate,
ce protejează măreața dumneavoastră sculptură.
Vă interesează arta, domnule Dermott? Într-adevăr...
și sistemele de securitate.
Splendid. Dați-mi voie să vă arăt.
Scuzați-mă! Vedeți spoturile albastre?
Sunt circuite cu infraroșii. Trebuie să plec.
Continuați, e fascinant. Atenție!
Aceste spoturi creează un circuit în jurul lui Venus
și pornește alarma când acesta e întrerupt.
Bravo! Mulțumesc.
E un sistem de alarmă și detecție.
Noi îi spunem "EDAS". Foarte ingenios.
E drăguț. Știu ce vreți să întrebați:
Dacă un hoț intră și oprește alarma?
Nu mi-a trecut prin cap. Ciudat, eu asta voiam să întreb.
Bună întrebare! Răspunsul e: nu poate!
Vedeți... funcționează ca ușa unui seif.
Doar doi paznici de încredere și eu desigur, știm combinația.
Lăsați-mă să vă arăt.
Am o întâlnire. La revedere domnule Grammont.
La revedere. Eu mai pot sta.
Tu vii cu mine. Dacă insiști.
La revedere.
Acum pleacă sau chem poliția. Ai o fire foarte capricioasă.
Mereu treci de la o extremă la alta ca acum?
Ascultă, vreau să-ți spun ceva foarte important.
Nu pleca.
În sfârșit. Te-am așteptat la Ritz aseară.
Credeam că te-au prins.
Nu... Ce s-a întâmplat?
Sunt hoț cu jumătate de normă și e muncă grea.
Ai găsit Van Gogh-ul?
Cu ușurință. Și?
Te macină, nu-i așa? Chiar deloc.
E un Van Gogh grozav. Sigur că e, dar cine l-a pictat?
Dragă Bernard...
Bonnet are o sculptură de Cellini la expoziție
care valorează 1 milion. N-are nevoie să falsifice picturi.
Decât dacă ar fi și aia un fals. Nu, nu, nu aia...
A fost expusă prima dată în 1910 când Bonnet avea 8 ani.
Apoi Bonnet nu a studiat niciodată sculptura,
însă a studiat pictura.
Dacă are 1 milion la dispoziție de ce ar falsifica picturi?
Ce motiv ar avea?
Ego, vanitate prostirea întregii lumi
și plăcerea de a o face.
Simon, imaginează-ți-l ca tânăr pictor.
Îi copiază pe maeștri pentru a le învăța secretele.
E hobby-ul lui dar în timp devine obsesie.
Învață fiecare nuanță de lumină de culoare, de umbră, de formă.
Se identifică întru totul cu ele Când face un Van Gogh, e Van Gogh.
E Lautrec, Cézanne e orice pictor dorește
și ăsta e motivul lui
și totodată profitul lui.
Ce spui de fiica lui Bonnet?
Nicole? Ce-i cu ea?
Crezi că e implicată și ea? În ce?
După tine, n-ar fi nimic.
Așa e. Dar te înșeli.
O să vezi.
Intră. Bună tată.
Bună draga mea. Marcel zice că cinezi în oraș.
Da, cu magnatul american pe care l-am întâlnit azi.
Face computere.
Ce?
Ăsta ar putea fi începutul unei prietenii de durată.
Iată-l că vine cu punctualitatea unui director.
Are un Cadillac enorm. Asta e o chestie bună, nu?
Cum îl cheamă? Davis Leland.
Devis Leland? Ești sigură?
Îl cunoști?
Nu, dar mi-ar plăcea.
E printre cei mai mari colecționari de artă din America.
Merg să-i țin companie. N-a zis nimic de asta.
Nu ți-a zis că a cumpărat un Toulouse-Lautrec
din colecția Bonnet?
Lautrec tău sau al lui Lautrec? Al meu bineînțeles.
Sugerezi că Lautrec-ul meu e mai prejos?
Ascultă, a pomenit numele tău ca și cum i-ar fi fost vag familiar.
Nu numai că n-a pomenit de colecție,
dar a și zis că nu-i place arta.
Suspectează el ceva. Cred că a aranjat să mă întâlnească.
Găsesc chestia asta mai degrabă curioasă.
Mă duc să-l întâmpin.
E o cină minunată și un vin grozav.
Cum știi să-l alegi?
Sunt proprietarul unei podgorii. Ce amuzant.
E subsidiara lui "Eastern Coal & Coke".
Care e condusă de "Western Wool & Flax".
Fascinant Care-i rata de dezvoltare?
Incredibil. Ești grozavă.
Ești minunată.
Mereu am probleme în discuțiile cu fetele.
Dar cu tine e ca și cum ai fi membra consiliului director.
E foarte drăguț din partea ta domnule Leland.
Dar mi-aș dori să nu am sentimentul că încerci să eviți un subiect.
E ceva, nu-i așa? Da.
Nu-mi place s-o spun.
E ceva legat de tatăl tău și de colecția Bonnet.
Da, vezi... La naiba, mi-e greu s-o spun.
Domnul Davis Leland?
Aveți un apel din Statele Unite, California.
Cum naiba m-au găsit aici? Te rog să mă scuzi, termin imediat.
Nu... Nu mă saluți prea cordial.
Am aranjat cu greu să rămânem puțin singuri.
Pleacă de la masă. E "Săptămâna fără infracțiuni".
"Scoateți un hoț la cină" Însoțitorul meu e irascibil.
Anulează apelul ăla fals. Trebuie să-ți spun ceva.
Te-aș împușca iar. E important.
"Quittez pas" Ce-i asta?
O să "quittez pas" chiar acum.
Ori părăsești masa ori încep să țip!
Plec, dar zi-mi cum ne putem întâlni.
Alege! Și fă-o repede.
Ține minte: Simon Dermott, camera 136 la Ritz.
E urgent!
La Ritz!
Așa... Unde eram?
La tatăl meu și la colecția lui.
Da...
Regret să-ți spun asta domnișoară Bonnet.
Întâlnirea noastră a fost aranjată.
De ce? E obsesia asta ridicolă.
Mă devorează. De când am văzut-o am fost pierdut
fără speranță, complet prins în încleștarea asta îngrozitoare.
Pe cine ai văzut? Pe Venus a lui Cellini, desigur.
Am văzut-o aseară. Mă bântuie.
Nu mă mai pot gândi la nimic.
N-am dormit toată noaptea.
Când am aflat că tatăl tău nu o vinde,
am tras sfori să te întâlnesc,
sperând să ajung prin tine cumva la Venus.
Asta-i tot.
Sărăcuțul, dragul de tine.
Nu, nu... Nu-mi menaja sentimentele.
Regret că ești îndrăgostit de Venus,
dar nu e de vânzare.
Crede-mă, dacă era a mea dimineață o găseai în pragul ușii
Ăsta-i premiul tău de consolare.
M-ai sărutat. Da.
Și asta-i pentru întărire.
Dansăm? Da.
Bună dimineața draga mea. Îl chem pe Marcel.
Nu mulțumesc tată. Sunt în întârziere.
Vreau doar să-ți vorbesc despre Davis Leland.
Totul e în regulă.
În privința lui Davis Leland, poți să falsifici,
cât ești în stare să ții o pensulă în mână.
A aranjat întâlnirea cu mine ca să poată ajunge la tine,
sperând astfel să pună mâna pe Cellini.
Serios?
Cred că toți milionarii americani sunt cam nebuni.
Cred că e ceva în cerneala cu care tipăresc banii.
Un gentleman vrea să vă vadă, domnule.
E din partea directorului muzeului Kléber-Lafayette, domnule.
La ora asta matinală? Invită-l înăuntru Marcel.
Trebuie să fie un tânăr foarte întreprinzător.
Bună dimineața domnule. Mă scuzați că deranjez.
E doar o chestiune tehnică a asigurării pe durata împrumutului.
Are 74 cm, e din marmură și e intitulată Venus.
Benvenuto Cellini.
Asigurare pe aia? Nu a fost niciodată asigurată.
E fără preț. Știm asta domnule.
Au fost luate măsuri speciale pe durata transportului și expoziției.
Dar dintr-o greșeală nefericită,
semnătura dumneavoastră nu a ajuns pe document.
Asta nu implică bineînțeles nici o cheltuială
din partea dumneavoastră, domnule.
E o simplă formalitate. Imediat ce ați semnat acest document
lucrarea de artă, e protejată până o returnăm în bune condiții.
Trebuie doar să semnez și apoi este...
E asigurată cu 1 milion de de dolari pentru toate riscurile,
incluzând inundație, cutremur trăsnet, accident aviatic, jaf,
prădare, acțiune militară sau civilă incendiu, prăbușire de clădiri
și bineînțeles furt sau escrocherie.
Mulțumesc domnule.
Apropo, doriți să fiți prezent la expertiza tehnică?
Expertiza tehnică? Expertiza tehnică?
Da, întotdeauna se cere
și dumneavoastră tocmai ați autorizat-o.
E o simplă formalitate.
E așteptat profesorul Bauer, cu zborul de vineri de la Zurich.
Mulțumesc domnule. O zi bună.
Stai...
Tată, acest profesor Bauer știe toate testele?
El le-a inventat.
Doar nu am încercat să o vindem. Dragă, la primul iz de suspiciune,
întregul mit al colecției Bonnet, va exploda.
Totul va fi examinat și reexaminat cu raze X,
cu fluoroscopii, microscopii, analiza umbrelor,
chimicale mirositoare și tot felul de...
Trăim într-o lume crasă comercială fără încredere sau adevăr.
Trebuie să-l împiedicăm pe profesorul Bauer s-o examineze.
Dar cum? Tocmai mi-am dat acordul.
Nu mi-am pus doar capul sub secure,
ci mi-am desfăcut și gulerul și cravata ca să mi-l poată tăia.
Te pot ține departe de toate astea. Pleacă din Paris în America.
Nu, du-te în Orient, sau altundeva.
Te rog draga mea îmi va fi mai ușor, crede-mă.
Nu o să te părăsesc și cu asta basta.
Domnule? Da?
Domnul Paravideo dorește să vă vadă.
Cine?
Cred că e un domn sud-american. E foarte agitat.
Cine e? Nu știu...
Dumnezeule...
Domnișoară, domnule... Trebuie să...
Iată-l!
Chiar cum mi-ați spus. Doar că e cu mult mai grozavă.
Scuze, am primit un telefon urgent. E revoluție în țara mea.
În plus mi s-au inundat minele. Trebuie să mă întorc degrabă.
Dar nu pot să părăsesc Parisul,
fără să vorbesc cu dumneavoastră despre asta.
Domnule, nu e de vânzare. Dar ați spus "poate".
Spuneați... Nu e de vânzare.
La revedere. Pot să văd mâna maestrului.
La revedere. Adio!
Tată... Ce omuleț ridicol.
L-am întâlnit când Cézanne-ul meu a atins prețul ăla incredibil.
De ce nu? Merita prețul ăla incredibil.
Chiar mai mult.
Nu va fi un scandal ci un triumf. Să vină toți experții s-o purice.
Să-și aducă razele X, microscoapele, chiar armele nucleare dacă vor.
Îți amintești de Van Meegeren și Vermeer-urile lui falsificate?
I-a înnebunit pe experți, rundă după rundă.
S-a luptat cu ei și i-a învins.
În final a pictat un ultim Vermeer și chiar și acela a fost un triumf.
Gardienii se minunau de strălucirea lucrării.
Nici colegii de celulă nu-și credeau ochilor,
iar directorul închisorii...
Tată...
care-i numărul hotelului Ritz?
2830.
Bună seara.
Nu te-am recunoscut. Arăți oarecum altfel.
Scotch. La fel.
Am fost surprins și încântat că m-ai sunat domnișoară.
Te rog, fără nume.
Dacă e ceva personal, am o sticlă sus la mine în cameră.
Asta-i o întâlnire de afaceri.
Am realizat că am nevoie de cineva cu talentul și experiența ta domnule.
Te rog, fără nume.
Te interesează o lovitură de zile mari?
O ce? Un jaf.
Un jaf? Vrei să spui o spargere.
Care-i miza, dragă?
Nu va fi ușor. Mă descurc.
Care-i pontul? Mă bag.
Muzeul Kléber-Lafayette. Mă retrag.
De ce tocmai locul ăsta?
Venus a lui Cellini. A ta Venus a lui Cellini?
Mă rog, nu-i chiar a mea. E oarecum a familiei.
Dar asta nu te privește pe tine.
Vrei s-o furi? De ce?
E vreo manevră publicitară? Dumnezeule, nu!
E foarte valoroasă. Face 1 milion de de dolari.
Știu...
Și 1 milion de polițiști pândesc în jurul ei.
E cam 1 dolar de polițist. Nu-mi place rata de schimb.
Vrei să spui că nu o s-o faci? Nu...
Ești sigur? Foarte sigur.
Îmi pare rău.
Îți mulțumesc că te-ai gândit la mine.
Termină-ți băutura. Trebuie să plec.
Chiar vorbești serios? Ai văzut cum e protejată statuia ta.
"Ochi electrici" paznici. Speram să te ocupi tu de astea.
Mă voi gândi peste noapte. E prea târziu, muzeul e închis.
Dar vom trece pe acolo mâine dimineață.
E ceea ce numim noi în branșă, "potrivirea pieselor".
Mulțumesc foarte mult. E încă devreme.
Ce-ar fi să-ți arăt adevăratul Paris?
Ești drăguț, dar locuiesc aici. M-am născut în Paris.
Am uitat.
Ce-ar fi să-mi arăți tu adevăratul Paris?
Mai am puțin și cad de pe bancă. Îmi pare nespus de rău.
Unde și la ce oră mâine?
Am descoperit că cele mai reușite lovituri
se plănuiesc relaxat.
Așa că hai să ne întâlnim la un prânz drăguț lung și intim.
La intersecția străzilor Gabriel și Marigny, la ora 10:00.
Polițiștii ăștia te îngrijorează? Da.
Și aceștia.
Dar aici e Ministerul de Interne. E mereu păzit.
Dar ei?
Ei n-au nimic de-a face cu noi. Păzesc clădirile guvernamentale.
Aici stă președintele. Știu.
Și muzeul pe care vrei să-l prazi, e chiar aici.
E la îndemână. Practic simt gustul pâinii cu apă.
Nu se poate. Ce?
Pentru o clipă mi s-a părut că văd o asemănare.
Asemănare cu ce? Tu, și...
Asta-i o prostie. Are cel puțin 400 de ani vechime.
Știu, dar...
Scuze.
Pe unde erai în prima jumătate a secolului 16?
Nu știu dar în nici un caz nu eram îmbrăcată așa.
Cine-i șeful aici? Domnule...
La ordinele dumneavoastră.
Sunt Dubois, vice-președinte ministru al Turismului.
Nu se face curățenie regulat?
Uită-te la mâneca asta. Tocmai am șters tâmplăria cu ea.
Regret domnule, dar vine o echipă de femei de serviciu.
O dată pe lună? Nu domnule, în fiecare seară.
Vin de la miezul nopții până la ora 04:00.
Vezi să-și facă treaba ca lumea, altfel fac raport.
Da domnule. Continuați.
Vă mulțumesc, domnule.
Domnule...
Pe aici. Chiar?
Nu crezi că e cam riscant să începi cu un furt de 1 milion de dolari?
Ar merge o mică încălzire înainte de alergare.
Am putea da o lovitură la o galerie
cât să ne intrăm în mână,
apoi după ce căpătăm încredere putem trece la treburi mai serioase.
Nu-i bine? Nu-i bine deloc.
Următoarea întrebare.
De ce trebuie să luăm chiar lucrarea asta de artă?
Doar nu-ți închipui că m-aș apuca să fur ceva ce nu-mi aparține?
Iartă-mă am vorbit fără să gândesc.
De ce n-am aștepta până ar reveni acasă
și s-o furăm atunci?
Fără aiureli, fără agitație o treabă drăguță, curată din interior.
Mi-aș oferi serviciile cu plăcere. Nu e o poznă sau un moft.
E ceva ce trebuie să fac pentru că...
Pentru că trebuie s-o fac. Înțeleg.
Trebuie să privim lucrurile imparțial.
Nu putem trece de alarmă. Iese din discuție.
Nu o putem modifica. Iese din discuție.
Nu putem s-o închidem. Iese din discuție.
Ce spărgător mai ești și tu.
Așa lucrezi de obicei făcând kilometri?
Gândesc. Uită-te la fruntea mea.
E toată ridată.
Va trebui ca la momentul potrivit un membru de încredere al muzeului
să fie obligat să închidă alarma.
N-am putea mitui pe cineva?
Excelentă idee. Nu.
De ce nu?
Pentru că nu știu care paznic ar putea s-o facă.
Vrei s-o vezi din nou? Gata îi dăm drumul.
Întotdeauna face un tur și revine. Uite așa.
Nu acum... Te rog...
Așa băiete. E numai bună.
Mulțumesc foarte mult.
Dumneavoastră domnule, câte doriți?
Scuză-mă domnule. Am fost primul aici.
Scuză-mă domnule Ați văzut vreodată un bumerang?
Vreți două? Albastre sau roșii?
Nu uitați ce v-am spus copii. Aruncați-l sub unghiul potrivit.
Asta e ideea.
E foarte distractiv. Încearcă-l.
Dacă-mi spui ce faci și de ce,
îți iau un costum de cowboy și un set de trenulețe.
Aruncă o ultimă privire
cerului senin, pajiștii, copacilor și râului.
Eu personal le urăsc.
De aceea șederea într-o închisoare franceză
nu mă deranjează chiar deloc.
Crezi că ai vreo schemă care ar putea să meargă?
Ești cel mai încrezut și nesuferit bărbat.
Dacă te învârți printre infractori nu poți avea pretenții.
Cum ți-ar plăcea să fii complicea unui gangster, dragă?
Acum unde mergem? În apartamentul meu.
Aș vrea să-ți amintesc domnule Dermott, că avem doar o relație de afaceri.
Realizez asta, domnișoară Bonnet.
În plus, conștientizez abisul social dintre noi.
Tu ești o aristocrată, iar eu sunt un spărgător umil.
Așa. Acolo e baia.
Dă-ți jos hainele.
Ne gândim la același gen de infracțiune?
Întocmai. Acum e momentul repetiției.
De aceea am cumpărat gioarsele astea drăguțe.
Haide.
Dacă e o parte necesară a planului.
Ești sigur?
Fă ce ți se spune.
E drăguț. Da, chiar e drăguț.
Mai e nevoie de o mică ajustare.
Acum întoarce-te! Haide!
Da, e bine. O să țină.
Ce să țină?
Chestia asta l-ar face pe Givenchy să-și ia o zi liberă.
Jos.
Freacă podeaua. Nu se prea câștigă ca infractor.
Lustruiește cu coatele.
Freacă. Și nu te bosumfla.
La ora 23:57, tot iadul se va dezlănțui în muzeu.
La miezul nopții femeile de serviciu vor intra.
Orice s-ar întâmpla ține bine găleata.
Chiar ai un plan nu-i așa?
Bineînțeles că am. Acum ascultă cu atenție.
Planul meu e ăsta: În noaptea spargerii
eu și planul meu, ne vom strecura în patul ăla
cu o carte bună.
De ce? Tu întrebi de ce?
Eu întreb de ce.
De ce să intrăm într-un muzeu păzit,
ca să furăm o statuie care îți aparține?
De ce?
Dar ți-am spus de ce nu-ți pot spune.
Nu e destul.
Ai perfectă dreptate. În locul tău aș simți la fel.
Sunt într-o încurcătură îngrozitoare. Dar nu are nimic de-a face cu tine.
Nu-ți pot explica așa că n-am ce face.
O să-mi dau jos hainele astea. Să nu îndrăznești să plângi.
Mi-a intrat ceva în ochi. N-ai nimic în ochi.
Plângi ca să mă înmoi. Nu-i adevărat.
Nu o să-ți meargă. Sunt prea dur.
Știu. Plec.
Grăbește-te! Haide, grăbește-te!
Pleacă!
Și ne întâlnim la muzeu, exact la ora 17:30.
Și nu mă întreba de ce, că arunc după tine cu găleata.
Da domnule. Mulțumesc domnule.
Nu voi ajunge la cină Marcel și s-ar putea să întârzii mai mult.
Dacă mă caută cineva nu știi unde sunt,
sau cum să dai de mine.
Da domnișoară.
Bună ziua.
Spune-i domnișoarei Bonnet că sunt aici.
Regret domnule. Domnișoara Bonnet a ieșit.
A ieșit? Ești sigur?
Mașina ei e în curte.
Foarte sigur domnule. A luat un taxi.
O să o aștept.
De ce... Bună.
Ce surpriză plăcută. Eram ieșită.
Am uitat ceva și m-am întors pe la intrarea servitorilor.
Mă grăbesc să plec. Mulțumesc Marcel.
O să-l conduc eu pe domnul Leland.
Nu...
Am repetat, e aranjat totul și sunt gata să încep.
Din fericire e un discurs scurt.
Chiar trebuie să plec. Am o întâlnire de afaceri.
Afaceri, afaceri...
Numai la asta vă gândiți voi franțuzoaicele.
Fie. Un minut, o secundă.
Ești grăbită.
Vrei acțiune? Bine.
Și eu vreau. Poftim, prinde.
Davis... Te rog, fără cuvinte.
Dar de ce? De ce?
N-am mai auzit o așa întrebare ridicolă.
E o nebunie. Nici nu ne cunoaștem bine.
Revino mâine.
Nu, nu... M-am hotărât...
Sunt un om cu gândire rapidă. Așa am luat și niște petroliere.
A fost o afacere grozavă. Dar eu nu sunt un petrolier.
Nu mă logodesc cu cineva abia cunoscut.
O să mă cunoști.
Uită-te în revistele cu celebrități.
Așa. Batem palma?
Da, dar...
Nu... Sunt puțin amețită.
Și chestia asta îmi întunecă judecata.
Trebuie să fug. Nu, nu, relaxează-te.
N-am mai fost logodit cu așa o zvârlugă de fată.
Sărutul...
Unde ai fost? M-am logodit.
Haide. A apărut unul când plecam.
Voia să se însoare cu mine.
Nu voiam să mă aștepți și m-am logodit cu el.
E în regulă? Am ajuns la timp?
E bine. Chiar mai avem 10 minute.
Dacă vrei să te măriți cu el. Haide!
Vreți să vă lăsați bagajul vă rog?
Mulțumesc.
Am verificat locul de stat.
Nu începe iar... Aș fi putut jura...
Avem câteva momente pentru puțină cultură.
Cum trecem de alarmă?
La fel ca acest domn de aici mă bazez pe reacțiile umane normale.
Perioada albastră?
Privește armonia subtilă de culori.
Lucrul cel mai bun la dispozitivele mecanice complicate
este că dacă dintr-o dată se încurcă ițele.
Da? Ce e după încurcarea ițelor?
Responsabilii au tendința de a intra în panică
și de a alerga într-un cerc confuz moment în care vom lovi.
Superb Rembrandt.
Acesta e ca să zic așa punctul fără întoarcere.
Peste exact un minut,
soneria cea mai apropiată va suna.
Putem pleca cu ceilalți și să avem o cină liniștită,
sau putem sta
și va trebui să mergem până la capăt.
Chiar îți dorești asta atât de mult?
Chiar mai mult.
Bine, tu ești șefa. Numai să faci ce-ți spun.
Fii pregătită pentru numărătoarea inversă:
6, 5, 4, 3, 2, 1...
Acum.
Fii atentă la reacțiile umane normale.
E confortabil?
Nu mă gândeam că o să stăm chiar atât de aproape unul de altul.
E sezonul turistic de vârf. Camerele erau rezervate.
E tot ce-am putut găsi.
A închis ușa. Ne-a închis aici.
E o provocare, recunosc, dar nu-i așa că e mai interesant?
O să leșin. N-o face.
Nu e loc.
În regulă băieți.
Nu m-ai auzit?
E exact ora 20:01.
Acum știm când își fac rondul. Exact la fiecare oră.
Dar tot încuiați suntem Ce zici de asta istețule?
Ține asta.
Magnific.
Nu se deschide din interior. La naiba.
Cu toate astea printr-o stranie coincidență
se întâmplă să am...
Acum.
Minunat. Fără aplauze, te rog.
Așteaptă să vezi ce-o să fac mai departe.
Ce faci?
Lasă-mă pe mine. Poftim.
Pune astea pe tine. Grăbește-te!
Întoarce-te Pentru ce?
Se pun peste haine.
Poftim. Mulțumesc.
Felicitări. Arăți îngrozitor.
Am putea fura statuia mai repede?
Nu-mi place să mă plâng, dar...
Răbdare. O vom face.
Când? Și cum?
Uite... dacă ai fi gardian
și ar trebui să păzești niște prostii
pe care nu ți le permiți și nici nu-ți plac,
cum te-ai simți?
Iritată.
Nu...
E un război psihologic. Cu asta?
Aprinde luminile. Urmați-mă!
Sunați tare clopote sălbatice.
Uită-te în jur. Împrăștiați-vă!
Vino cu mine.
Totul e în ordine.
Nu lipsește nimic. Am verificat.
Nu e nici un scurt-circuit.
Savanții!
O alarmă de efracție proiectată să-mi provoace atacuri de cord.
Îmi pare rău domnule. Mulțumesc.
Muzeul Kléber-Lafayette. Gardianul șef la telefon.
Regret amarnic că domnul ministru și doamna ministru au fost deranjați.
Da, știu că e o alarmă foarte zgomotoasă.
Nu domnule. Nu știm de ce a pornit.
Am verificat totul, la fel și poliția, dar...
Nu domnule, nu lipsește nimic și alarma e setată din nou.
Îmi pare rău domnule. Noapte bună domnule.
Era prefectul poliției.
Soneriile alarmei l-au trezit pe ministrul de interne.
Bine.
Sunt atât de speriată. Îmi bate inima.
Mă simt îngrozitor.
Aș chema doctorul dar ca să fiu sincer,
nu cred că intră în debara.
Sunt speriată și pentru tine.
Nu aveam dreptul să te bag în asta.
Dacă vrei să renunți, eu...
E un gând drăguț și îl apreciez, dar...
Cum rămâne cu profesorul Bauer?
Ce se va întâmpla mâine,
când îți va testa copilașul de 1 milion?
E un fals, nu-i așa?
Fără alte povești la ora asta din noapte.
Dă doar din cap. Da sau nu.
Cine a sculptat-o?
Bunicul meu.
Cine i-a pozat?
Bunica mea.
Doar tu ai remarcat o asemănare.
Sunt foarte receptiv și perceptiv.
De când știi de ea, de mine, și de...
Din clipa în care mi-ai cerut s-o fur.
Dar dacă știai că Venus e fără valoare,
atunci de ce...
De asta...
Sunt așa de proastă.
Mai explică-mi o dată.
Surprinzător cât de mult spațiu s-a făcut dintr-odată aici.
Ne adaptăm la mediul înconjurător.
Ce e? Scuză-mă.
E inelul meu de logodnă.
Am uitat de el. Și eu.
Felicitări.
Pot săruta mireasa?
Încă ceva... A cui mireasă sărut?
Nu știu, un american. Numele lui e Leland Davis.
Sau Davis Leland? Sunt niște tipi norocoși amândoi.
Se apropie runda a 2-a.
Păstrează-mi locul.
Nu pleca.
Găsiți-l! Uitați-vă prin jur.
Foarte curând cineva se va sătura
de toată gălăgia asta.
Sunt reacții umane normale.
Jacquart la telefon, gardian-șef muzeul la Kléber-Lafayette.
La ordinele dumneavoastră excelență.
Da domnule.
Știu că face un zgomot teribil, excelență.
Cu scopul acesta a fost instalată.
Nu, nu excelență n-am instalat-o eu.
Da domnule,
știu că e a 2-a oară în seara asta.
O vom remedia imediat. Noapte bună excelență.
Ia ghiciți pe cine am trezit acum?
Stinge luminile.
Am s-o închid.
De tot.
A mers. Ca să vezi.
Au închis...
A mers. Nu te așteptai la asta?
Adună-te. Ești un geniu.
Știu... E un sentiment ciudat.
Uite...
așteaptă până la momentul de maximă confuzie,
apoi începi să freci cu peria înspre camera gardienilor.
Camera gardienilor? Exact.
Dar gardienii?
Când vor vedea că Venus a dispărut,
vor fi gardieni peste tot
exceptând camera gardienilor.
Mergem? Mulțumesc.
Vino aici!
Ține strâns găleata.
Rămâi aici.
Treci înapoi.
Știi... bunicul tău era destul de bun,
ca să nu mai zic de bunica ta.
Acum în șemineu cu tine până apar femeile cu curățenia.
Baftă.
Ce noapte am avut.
Numai alarme. Și toată lumea suna.
Cine crezi că a sunat de peste drum?
Nu mai sta acolo zgâindu-te. Treci la postul tău.
Și n-o mai lungi când îți dau un ordin.
Alarmă.
Hoții. Du-te!
Alarmă.
Ia sticla asta tâmpită de aici.
Ne puteți spune istoria lui Venus, domnule Bonnet?
A raportat poliția vreun progres?
Ați refuzat 1 milion pentru ea?
Cum ați aflat de jaf, domnule?
M-am trezit în plină noapte cu o subită premoniție.
Credeam că era de la mâncare,
însă domnul Grammont, directorul muzeului
m-a sunat și cred că e pe drum încoace.
Oferiți vreo recompensă pentru Venus?
Nu... Ce vreau să spun e...
Sună prea comercial să ne gândim la bani
într-un moment ca ăsta.
Abia am aflat noutățile.
Nu-mi pot crede urechilor și ochilor.
Absolut fantastic. Să furi un lucru ca ăsta.
Garantez că poliția investighează. Poliția?
Omule'... unde ți-e spiritul?
Dacă stăm după poliție, Venus va fi scoasă din țară.
N-o vom mai vedea niciodată.
De Solnay încă mai sunt interesat de Venus "ciordită" sau nu.
Înțelegi ce vreau să spun?
Leland... Ai idee ce spui?
Te bagi într-o infracțiune.
Te oferi să intri în posesia unor lucruri furate.
Sunt un iubitor de artă.
Vreau să fac o anchetă independentă pentru a ajuta poliția.
E o infracțiune? Și dacă o găsești înaintea lor?
O să-mi fac eu griji pentru asta.
Nu... sunt comerciant, nu un tăinuitor.
Tăinuitor?
O voi face pe cont propriu. Tot ce-mi trebuie e un contact.
De Solnay...
Bine, cum vrei. Așteaptă!
Din întâmplare e un om în Paris acum,
specializat în materie de capodopere.
Numele lui e... Nu Leland, te rog.
Gândește-te ce încerci să faci.
Cum rămâne cu Nicole Bonnet? Le vreau pe amândouă.
Și pe Nicole și pe Venus.
Leland, eu ți-am vândut prima pictură.
Te-am făcut colecționar sperând să te relaxezi.
E grozav.
N-am fost în viața mea atât de relaxat.
Da, văd. Spune-i numele.
Numele e Simon Dermott. Stă la Ritz.
"Lupta de noapte" cheamă "Patrula de zori".
Telefonul ar putea fi ascultat, așa că vom vorbi în Swahili.
Cum te simți? Ai dormit bine?
Simon, nu e îngrozitor?
Am dormit excelent.
Și tocmai am terminat de mâncat un prânz uriaș.
Nu e revoltător?
Ți-a intrat în sânge.
Cine? E bine.
E îmbrăcată cu o cămașă de-a mea,
cât se poate de confortabil.
Am legănat-o aseară până a adormit.
Fac prima dată asta cu o bunică.
Simon, crezi că putem fi văzuți împreună?
În regulă.
Într-o oră ne vedem la barul din Ritz.
Venus a lui Cellini era neasigurată.
Neasigurată? Da.
Dar îmi amintesc vag că am semnat ceva pentru asigurare.
Dar polița nu era valabilă încă.
Trebuia făcută examinarea tehnică mai întâi.
Da, examinarea tehnică...
Ce contează 1 milion în plus sau în minus.
Cred că tatăl meu a luat-o la un preț de chilipir.
Dragul meu domn, ești un prinț.
Aș vrea să-mi pot exprima cum trebuie sentimentele.
Îndrăznesc să spun că profesorul Bauer,
va fi foarte dezamăgit.
Da, și trebuie să mă întâlnesc cu el acum.
Transmite-i cele bune
și zi-i ce rău îmi pare că nu-l pot vedea acum.
Înveselește-te dragul meu amic. Nu e sfârșitul lumii.
Marcel, șampanie. Nicole...
Unde ești? Sunt aici.
Suntem salvați.
Nu e minunat? Draga mea.
Slavă Domnului că există hoți. Sunt fericită.
Nici tu nu mergi la închisoare, nici eu în America.
E minunat.
Trebuie să sărbătorim. Marcel, în bibliotecă.
Vom lua prânzul și diseară artificii, cocktailuri
și o cină magnifică.
Dar nu acum.
Am o întâlnire foarte importantă la Ritz.
Dar mă voi întoarce curând. Promit.
O să încep eu.
La Ritz? Din nou?
Realizezi că ceea ce-mi ceri e extrem de dificil și periculos?
Da, știu asta, domnule Dermott. Te rog fără nume.
S-ar putea să dăm piept cu niște tipi foarte disperați.
Ei sunt? Ăia...
Din fericire am câteva contacte.
Am făcut câteva cercetări am întins niște antene
doar din curiozitate.
Ai vreo pistă? E prea devreme să știu.
Hai să spunem că bănuiesc cam cine a fost implicat.
Este... Știi despre ce vorbesc.
E încă în Franța?
Așa cred.
Cred că pot afirma cu certitudine că e încă în Franța.
Știi că s-ar putea să plătești o mare sumă de bani pentru ceva
ce n-ai s-o poți expune recunoaște,
sau arăta nici măcar în casa ta?
Da, știu. O vreau.
Vreau doar s-o scot din seif
și să mă uit la ea din când în când.
Să știu că e a mea, că o posed, că o pot atinge.
Încă ceva...
Îi cunoști pe proprietari pe vreun membru al familiei Bonnet?
L-am cunoscut pe Bonnet. O știu și pe fiica lui.
În fapt mă voi întâlni cu ea diseară.
Nu... Renunță...
Nici măcar nu-i telefona. E vital.
Orice contact cu familia Bonnet ar putea fi fatal.
Criminalii ar suspecta o capcană.
Dar suntem logodiți.
Ești un tip norocos. Am auzit că e o fată încântătoare.
Ce naiba... Lumea e plină de statui.
Uită de Venus.
Nu... Ascultă...
Voi face tot ce-mi spui. Îți dau cuvântul meu.
O să te sun în cursul zilei.
În regulă. Contactează-mă.
Mulțumesc.
Stai ascuns. Așteaptă telefonul.
Desigur, desigur.
Arăt bine?
Da... De ce?
Tocmai m-am întâlnit cu cineva
și m-a tratat de parcă aveam lepră.
Voiam doar să-i dau înapoi ăsta.
Serios? Bea ceva.
E bine pentru moral.
Să luăm niște șampanie și să sărbătorim.
Nu poți sărbători o infracțiune.
E imoral. Fă-o tu, e prea confuz.
O sticlă de Dom Perignon, vă rog. Ai vârsta nepotrivită.
Nu poți fi nici delincvent juvenil nici criminal călit.
Am făcut-o! Ai văzut ziarele și știrile TV?
Ai auzit la radio?
Practic e furtul secolului. Și noi am făcut-o.
Tu ai fost creierul operațiunii dar te-am ajutat și eu puțin, nu?
Am lucrat bine împreună ca pentru primul nostru job.
Calmează-te! N-ar trebui să mă înflăcărez.
E slujba ta de zi cu zi, dar e prima mea spargere.
Și a mea. La modul în care am făcut-o...
Ce?
E prima mea spargere.
Atunci ce-ai făcut în casa mea în noaptea aceea?
Ești sigură că vrei să știi?
Nu...
Ba da.
Sunt detectiv particular specializat în obiecte de artă furate
și în urmărirea detectarea și demascarea falsurilor.
Sunt de-asemenea și expert în securitatea muzeelor
fiind consultant special al principalelor muzee din Londra.
New York, Chicago, Madrid, chiar și Leningrad.
Am diplomă în "Istoria artei" și în "Chimie"
și diploma Universității din Londra
în "Criminalistică avansată".
Ai toate astea?
Deci nu ești un spărgător?
Tocmai desprindeam o bucățică din pictura tatălui tău de Van Gogh
când ai apărut din noapte și m-ai împușcat în braț.
Mai adu un pahar. Da domnule.
Tată...
Nu cred că ne-am cunoscut Mă numesc Charles Bonnet.
Pot să vă țin companie?
Sunt Simon Dermott.
Tată... acesta e un prieten de-al meu.
Este un... Adică îmi spunea...
Da...
Ochi albaștri, înalt, arătos. Un bărbat teribil.
Cred că avem în comun niște interese.
Aveți două fete minunate în familia dumneavoastră, domnule Bonnet.
Două? Cealaltă e la etaj,
învelită într-o cămașă în camera mea.
Și pe care intenționați s-o păstrați, dacă pot întreba?
Pe cea adevărată.
O alegere foarte înțeleaptă aș zice.
Așa cred și eu. Și cealaltă?
Am planuri și pentru ea. Cred că veți fi mulțumit.
Chiar?
De fapt, trebuie să ajung la ea chiar acum,
așa că vă rog să mă scuzați.
Extraordinar! Întotdeauna e așa tranșant?
Nu și când e într-o debara.
Cheia...
Ai făcut o treabă minunată Sigur nu vrei nici un ban?
Vei fi contactat.
Nu te îngrijora dacă nu va fi prea curând.
Am înțeles.
Parola va fi "împreună".
"Împreună". Am înțeles.
Aterizare plăcută. La fel și ție.
Dragul meu băiat, ce lovitură!
E singurul colecționar care nu ar îndrăzni s-o testeze.
Cât ai spus că a plătit pentru Venus, fiule?
N-am spus, tată.
Dar sunt sigur că ai luat o sumă frumușică.
Da... Zero...
Cadou de la Charles Bonnet către Davis Leland.
Dar asta... Stai jos, domnule Bonnet.
Ești un falsificator.
Meseria mea e prinderea falsificatorilor
și închiderea lor.
Da, asta ar putea fi foarte neplăcut.
Unul dintre noi trebuie să se pensioneze.
Destul de corect. Dăm cu banul?
Am dat deja pe drum încoace.
Și? Ai pierdut.
Ai avut o cursă grozavă și ai fost cel mai bun.
Agață-ți pensulele și vopselele și retrage-te cât ești în top.
Ce spui, campionule?
Uite răspunsul meu...
Wrestling indian tocmai acum?
Nicole, draga mea copilă.
Spune-i tu. Eu sunt prea emoționat.
Tata, a văzut lumina. S-a îndreptat.
Tată, vei fi bine? Va supraviețui.
Dacă pierdem avionul, ne căsătorim în închisoare.
E un tânăr remarcabil.
Modul în care explică lucrurile cu calea cea dreaptă
devine totul foarte clar.
Acum grăbiți-vă copiii mei înainte să mă prăbușesc definitiv.
Van Gogh-ul?
Domnule...
Bine ați venit... Intrați...
Cine-i ăla?
Vărul lui tata.
E din America de Sud.
Plecați!
Știi...
pentru cineva care abia a început să mintă,
ai un talent deosebit.
Mulțumesc.
Traducerea și adaptarea: DVD Retail
Revizuire și sincronizare: muLineZu